EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
En anden verden.
En anden tid. En anden tidsalder.
Thra...
...en forunderlig verden, som bevæger sig rundt om tre sole.
Og i midten: Sandhedens Krystal.
Thras hjerte og kilden til alt liv.
Siden landets begyndelse har Aughra beskyttet krystallen...
...for hun vidste, at krystallen forbandt alle Thras væsner.
Men dem, som stod hendes hjerte mest nær, var gelflingerne.
Syv klaner af gelflinger boede i Thra.
Fra de stolte Vapra i bjergbyen Ha'rar...
...de mest kultiverede blandt gelflingerne,
som hersker over de syv klaner...
...til de barske Stenskov,
som holder til i den uendelige skov,
og som er kendt for deres kampmod.
Og de blide Grottan,
som lever langt nede under jorden...
...i total harmoni med hele Thra...
...og glemt af verden ovenover.
I utallige årtusinder var hele Thra i ligevægt.
Men så ankom nye skabninger, som ikke stammede fra Thra.
Skeksiserne.
De fortryllede Aughra med historier om universet
og byggede et planetarium til hende...
...så hun selv kunne opdage universets mysterier.
Og så vendte Aughra blikket mod stjernerne...
...og betroede Sandhedens Krystal...
...til skeksiserne.
Tæt på tusind triner er nu gået,
siden skeksiserne erklærede sig herskere over Thra.
Nu igen samles skeksiserne hemmeligt,
som en ny dag gryer...
...for at stjæle liv fra den krystal, som de har lovet at beskytte.
Så de kan komme til kræfter igen.
Narre døden...
...ved at udnytte energien i deres skat.
Deres pris.
Deres fange.
Den mørke krystal.
Krystallen har svigtet os igen.
Hvad havde du forventet?
Der var intet i går og intet i forgårs.
Hvorfor sker det her?
Se nu på krystallen! Vi har taget for meget!
Det er grådighed!
Ren og skær grådighed!
Ynkeligt!
I lyder som bange podlinger.
Kejser, hvis krystallen ikke vil give, så dør vi.
Dør!
Aldrig!
Vi har intet at frygte.
En løsning er indenfor videnskabsmandens rækkevidde.
Er det ikke sandt?
Vores mægtige kejser taler sandt.
Jeg arbejder hårdt på denne besværlige ulejlighed, ja.
Tålmodighed. Vi er krystallens herrer.
Vi har hersket i en tidsalder, og vi vil herske i alle tidsaldre fremad.
- Vi er udødelige! - Ja.
- Udødelige. - Udødelige.
Nu, af sted.
Kejseren er klog.
Kejser.
- Kejser! - Ja, hvad?
Jeg ville ikke stille spørgsmålstegn ved din visdom,
men du ved, jeg ikke har en løsning.
Krystallen er Thras hjerte.
De er en og det samme.
Men jo mere vi tager, desto mindre giver den.
Vores overlevelse står på spil!
Så find en løsning.
Selvfølgelig, kejser. Tilgiv mig.
Jeg har ikke bygget et imperium, blot for at se det forvandle sig til støv.
Jeg skal nok finde en løsning, kejser. Du får se!
Jeg vil ikke skuffe dig!
Gelflingerne kender intet til skeksisernes forbrydelser.
Sandheden må komme for en dag.
Modstandskampens bavner må antændes.
Og en ny tidsalder må begynde.
Sandhedens Krystal er blevet fordærvet.
Den fordærvelse spredes igennem Thra...
...og i dets skabninger.
Selv dem, som er låst inde i skeksisernes bure.
Fanger...
...indtil i dag.
Så...
...hej igen.
Rolig, venner.
Det er min edsvorne pligt som slotsvagt at beskytte herrerne.
Mon de er forgiftede?
Der er kun én måde at finde ud af det på.
Herrerne vil ikke have noget imod, at jeg spiser et par stykker.
Skeksiserne er gavmilde.
Og I må indrømme,
at de ser meget lækre ud.
Hej.
Jeg tog ingenting! Se selv.
- Du behøver ikke være uhøflig. - Mira, løb!
- Vi ses i morgen. - Lad os skynde os væk herfra!
Så du de podlingers ansigtsudtryk?
Det er næsten for nemt. De bliver aldrig klogere.
- Kapløb til kikkerten! - Den sidste er en platfodet nebrie!
Jeg er her.
Halløj!
Der er du. Jeg troede, du var faret vild.
- Du snød. - Jeg vinder igen.
Du vandt, fordi du har vinger.
Selvfølgelig har jeg det. Jeg er en pige. Og du er en platfodet nebrie.
Kan du huske den første gang, vi tog herop?
Det glemmer jeg aldrig.
Vis mig det.
Mener du drømmefaste?
Ja! Jeg mener...
...hvis du vil.
- Det vil jeg, hvis du vil. - Ja.
- Jeg vil drømmefaste. - Åh, godt.
Det vil jeg også.
Jeg kan huske alt fra den aften.
Jeg var så nervøs.
Det kunne jeg se.
Jeg brugte ethvert trick for at imponere dig.
Du var meget ihærdig.
Jeg var distraheret. Jeg tænkte ikke på andet end at kysse dig.
Og jeg blev træt af at vente.
Så jeg kyssede dig.
- Mira! - Vent, hvad...
Den må være sneget sig ind.
Arathim-soldater vover sig aldrig ind i slottet.
Den der gør!
Så må vi sige det til kaptajnen. Kom.
Husk jeres ed.
Vi beskytter herrerne, herrerne beskytter Sandhedens Krystal.
Hvis en af os fejler, fejler vi alle.
Ved krystallen!
Indtag positionerne!
Endnu et trine.
Endnu en nederdrægtig køretur til Ha'rar.
Endnu en endeløs Tiendingen-ceremoni.
Jeg kan godt lide gelflingernes hovedstad. Den har en slags ildelugtende charme.
Bjergluften er dårlig for mine filipenser.
Jeg har læst om en Grottan-mikstur, som kan hjælpe.
Det nytter ikke.
De kommer altid tilbage.
Altid!
Ih, du milde.
- Hent armaliggerne! - Det var en lang en.
Skynd jer!
Få fat i den landstrider!
- Læs våbnene! - Fastgør seletøjet!
- Kaptajn Ordon! - Vi skal snakke med dig.
Det kan vente.
En ændring af planerne. Jeg vil selv tage med herrerne til Ha'rar.
Tager du af sted?
Så skal du vælge en anden gelfling som vagtleder.
Ja. En gelfling som har udmærket sig i øvelserne.
En gelfling som altid har boet på slottet.
En gelfling som respekterer traditioner.
Derfor valgte jeg Tolyn.
Tolyn?
Er det sandt?
Men jeg er klar!
Posten kræver en soldat,
ikke ynglinge, som stjæler, når de skulle patruljere.
Sladrehanke.
- Det var bare lidt skæg. - Sådan opfører du dig altid.
En dag bliver du måske værdig til at overtage min post.
- Men far... - Kaptajn.
Ja, kaptajn.
Hvad venter vi på?
Den anden bror er i sit zenit.
Lad os tage af sted!
Ja! Sadl op!
Kaptajn Ordon. Før du tager af sted...
- Lad være! - ...vi så...
Hvad så I? Sig frem.
Fortæl ham det, Rian.
Det kan vente.
God rejse, kaptajn.
Husk din ed.
Gør kaptajnens landstrider klar!
Herrerne skal være i Ha'rar ved solnedgang. Marchér!
Skynd jer! Stop ikke! Kom nu!
Jeg beklager.
Det er i orden.
Hvorfor fortalte du ham ikke om spytteren?
Siden jeg blev født, har jeg skullet høre om min far.
Ordon, som er Sten-i-skovens helt.
Ordon Spyttedræberen?
Det er på høje tid,
at min far skal høre nogle historier om sin søn.
Vil du med på spyttejagt?
Hvordan kan jeg ellers bevise mit værd over for Den Store Ordon?
Fald til ro nu.
Vil du med?
Selvfølgelig. Men vi får brug for hjælp.
Har I smagt dem her? De er fantastiske.
Gurjin.
Selvfølgelig.
- Hvordan har min bedste ven det i dag? - Hvad vil du?
Hvor er den bog?
Den må være her et sted.
Der er den!
Nej, det var ikke den. Et øjeblik, prinsesse.
Her er de andre bøger, som du bad om, prinsesse.
Mange tak.
Fandt du Grillos lærebog om anvendt astrografi?
Et øjeblik.
Mange tak!
Hvad laver du? Nej! Rør den ikke! Nej, lad være!
Prinsesse Tavra.
Ja, du må hellere løbe, skabning.
- Der er du, lillesøster. - Åh, Tavra. Se her. Det er Moder Aughra.
Og jeg fandt information om svamperødder.
Du vil elske det her.
Vidste du, at tuknød forårsager eksplosiv bøvsen?
Jeg har en nyhed til dig, Brea.
Jeg overbeviste mor om at lade dig deltage i Tiendingen-ceremonien.
- Du driller mig. - Du ved, at jeg aldrig driller.
Det er så fantastisk? Kan jeg snakke med skeksiserne?
- Jeg har så mange spørgsmål! - Herrerne hader spørgsmål.
Hvorfor hader de spørgsmål? Hvordan kan vi ellers lære noget?
Nu har jeg flere spørgsmål.
Du må ikke gøre mig forlegen denne gang.
Det gør jeg ikke. Det lover jeg.
Du har så meget blæk i dit ansigt.
Kom. Vi må ikke komme for sent.
Måske bare ét spørgsmål.
Langt fra brødrenes blændende lys
HULERNE I GROT
Under tæppet af den lange nat
Arbejder Grottanerne i mørket og dybet
Hvor det selvlysende mos vokser
Og hvor krybene kravler
Se! Deet!
Hej, familie!
Deet!
Halløj, nurloccer! Så er der mad!
Vi ses i morgen! Og husk at dele!
Jeg kan høre dig, baby.
Hej.
Er du sulten?
Se! Noget lækker mos.
Værsgo.
Spis ikke for hurtigt. Tyg maden.
Hvad er der i vejen med dig?
Jeg kommer igen, når du har det bedre.
Min vinge!
- Undskyld os. - Vil I fortsætte fremad?
Vi må skynde os. Mor vil have os hos hende...
...når skeksiserne ankommer.
De er her!
Vi kommer for sent. Medmindre vi når hen...
Brea?
Brea!
Undskyld mig.
- De kommer! - Nu kommer de!
- Undskyld mig. - Se dig for, barn!
Undskyld.
Undskyld mig. Tak. Hvis jeg lige kan...
Undskyld mig.
Undskyld mig!
Hvorfor er vi stoppet? Hvad betyder...
Se dig for, gelfling.
Små ting bliver som regel trådt på af...
...store ting.
Min herre, brug ikke tid på det.
Jeg følger pigen hjem.
Sådan. Kan du se?
Hvilken prinsesse?
- Galant! - Det er prinsesse Brea.
- Lille Brea! - Prinsessen er i sikkerhed!
En prinsesse?
Ja, min herre.
Jeg er Brea. Den yngste datter af Al-Maudra.
Du er en prinsesse.
Din mor har været en stor hjælp for os.
Tillad os at følge dig hen til paladset.
Det vil være os en fornøjelse.
Tak, min herre, men...
Jeg insisterer. Kom!
Kom.
- Heldige barn! - Hun tager med kareten!
For at følges med herrerne! Se!
Så er vi på vej. Ingen tid at spilde.
Se, skekLach. Vi har en prinsesse i vores karet.
Jeg er ikke meget prinsesse, min herre.
Ikke som mine søstre. Tavra er en stor kriger.
Seladon er den ældste.
- Hun vil blive Al-Maudra en dag. - Bla bla bla! Fortsæt!
Hvad er det på din kind?
Blæk, min herre.
Jeg fører dagbog over det, jeg lærer.
Du kan læse.
Hvor vidunderligt!
Hørte du det, skekLach?
Hun kan læse og skrive.
Jeg er også en kender af det skrevne ord.
Jeg er skriftholderen.
Jeg har læst om dig!
Du bestyrer det store bibliotek på Krystalslottet!
Du har læst godt på lektien.
- Er det et stort bibliotek. - Din simple yngling.
Det er uendeligt.
Jeg har bøger, som er tusind triner gamle.
Må jeg besøge dit bibliotek?
Nej!
Den viden er forbudt.
Men... hvorfor?
Kan du se dette ansigt?
Det var engang et smukt ansigt.
Men så kom...
...viden.
Ti stille! Det er noget sludder.
Du har aldrig været smuk.
Det kan jeg huske.
Aldrig.
- Hvor er Brea? - Tja...
Krystallens Vogtere!
Se. Der er hun.
Al-Maudra ser vred ud.
Bare rolig. Jeg snakker med hende på dine vegne.
Hvad?
Tak.
Stik bare af, prinsesse.
Væk.
Mor.
- Du lovede at opføre dig pænt. - Denne gang var det ikke min skyld.
Ti stille.
Ærede herrer...
Velkommen til Ha'rar, Vapraernes hjem,
sæde for Al-Maudra, som hersker over alle gelflinger.
Du bliver helt sikkert sendt hen til Veldædigheds-ordenen, søster.
Du er bare misundelig, Seladon.
Jeg kørte med i herrernes karet.
...hvert trine giver alle de syv klaner,
fra den barske Stenskov-klan til de lavtstående Grottan-klan,
tiende til vores gavmilde herrer.
Som det sig hører til...
...har de noble Vapra æren af at være de første til at give.
Ære være Krystallernes Herrer!
Ære være skeksiserne!
Onde, fordærvelige kejser,
overlegne vismænd bliver aldrig værdsat i deres egen tid.
Men ethvert problem forplumrer en løsning,
som bare venter på at blive opdaget.
Hvis krystallen ikke kan få nok energi fra Thra,
så må jeg give den en anden kilde.
Vidunderligt!
Sådan!
Sådan.
Utroligt interessant.
Det er nok.
Det er nok, sagde jeg!
Stop! Jeg befaler dig at stoppe!
Men dog! Min elskede videnskabsmand.
Vær forsigtig.
Jeg kan ikke altid redde dig.
Krystallen...
...overtog mig.
Jeg kunne ikke stoppe den.
Jeg kunne mærke, at den fremdrog min livskraft,
mit livsmod.
Jeg fejlede igen.
Du bør gå en tur.
Kom, vi går. Du og jeg, ja?
En gåtur er måske acceptabel.
Ja.
Det er ikke til at holde ud.
Alle mine eksperimenter går galt.
Og nu har jeg ved et uheld byttet rundt på polerne i krystallens magnetfelt.
Brug korte ord. Overkammerherren er ikke klog som videnskabsmanden.
I stedet for at give liv, tager krystallen nu liv.
Jeg vil blive straffet frygteligt for denne fejl.
Nej. Du fandt svar.
Du er en helt. Stor belønning.
- Kæmpestor! - Håner du mig, skekSil?
Nej. Du gjorde krystallen sulten.
Krystallen udvinder livsmod.
Hvad nu, hvis vi kunne tage det til skeksiserne?
Hvad nu, hvis vi tager det?
- Samler livsmodet? - Ja!
I stedet for at tage kraften fra krystallen,
kan skeksiserne bruge krystallen til at tage kraften fra livsmodet.
I teorien holder det,
men jeg har brug for en skabning til eksperimentet.
Krystallen er Thra.
Thra gav liv.
Hvilke skabninger er tættest på Thra?
Og indeholder mest livsmod?
Helligdomstræet?
Jeg var her sidst som lille.
Du er stadig lille.
Kan du tale?
Kun til dem, som kan høre, Deet.
- Kender du mit navn? - Jeg ved meget mere.
Jeg ved, at du holder af alle Grots skabninger,
og at de holder meget af dig.
Bortset fra den nurloc, som angreb mig.
Det er ikke hendes skyld.
Hun er blevet fortæret af Mørkningen.
Hvad er Mørkningen?
En smitsom kontaminering i Sandhedens Krystal og i Thra.
For de er en og det samme.
I tusind triner har vi, de store træer, holdt det inddæmmet under jorden.
Men vi er ved at tabe kampen.
Selv nu spreder det sig til verden over jorden.
Du må advare gelflingerne. De må tilslutte sig vores kamp.
Mørkningen ødelægger alt, den kommer i kontakt med.
Hele Thra er i fare.
Hele Thra?
Se...
Der er altid det samme.
Du siger: "Lad os tage på eventyr, Gurjin. Det bliver sjovt."
Men det er det aldrig. Jeg bør være på min post,
i stedet for at vade op og ned og lede efter fantasispyttere.
Jeg ved, hvad jeg så.
Vi bør måske tage tilbage.
Vi kan prøve igen i morgen.
Bare en smule længere.
En smule længere.
- Kom nu, Gurjin! - Ellers tak, turtelduer.
I må have det sjovt. Jeg vil underholde mig selv...
...lige her.
Lad os gå videre.
Alle disse gange ligner hinanden.
Jeg tror, vi går i ring.
Lad os gå hver sin vej.
Hvad sjovt er der ved det?
Hvis du er ude på lidt sjov...
Hvordan var det?
Rart.
En loyal gelfling tjener sine herrer
Og får hvad han fortjener
Spytter!
Rian!
Lad den ikke slippe væk!
Skynd dig!
Den vej!
Den slipper væk! Kom så!
Hvad er der dernede?
Lad os se.
Katakomberne. Forbudt for gelflinger. Skeksiserne siger...
- Mira! - Vent!
Vi har ikke vinger!
- Der er intet tegn på spytteren! - Den kan være hvor som helst!
Vent på os!
Jeg følger efter hende!
Er det en god idé?
Godt, ny plan. Du følger efter, og jeg venter her.
Jeg syntes nok, at jeg hørte nogen snige sig rundt.
Så fræk du er!
Mira?
Mira!
Hvis tur er det nu til at give?
Jeres tiende er godt modtaget.
Tak, Al-Maudra. Og tak til Krystallernes Herrer.
Næste!
Jeres tiende er mangelfuld.
Ja, Deres Nåde.
Vi beder om herrernes tilgivelse.
Vores land har lidt af en sær plage. Intet vokser.
Smukt.
Hvad er smukt, min herre?
Det smykke...
- Kønt! - ...rundt om din hals.
Herren er alt for venlig.
Det var min mors.
Hendes sidste visdom blev drømme-ætset i stenen.
Nuvel, det her...
...det her vil være ærefuldt tiende!
Vi har så meget mad. Vi kunne betale tiendet.
Hans tiende skal betales af ham.
Men farmerne betaler tiende af afgrøderne.
Han har ingen afgrøder.
Vær sød ikke at tage smykket.
Måske den næste høst...
Hvorfor?
Hvorfor sårer gelflingerne os så meget?
Skeksiserne giver så meget og beder om så lidt.
Det knuser vores hjerter.
Trist!
Så trist!
- Så... - Han skal betale!
- Han skulle have taget mere med. - Skam dig!
- Vi må alle betale! - Herrerne er gavmilde!
- Godhjertede! - Han skal betale!
De tager ikke det, som ikke bliver skænket.
Undskyld.
- Det er forkert! - Sådan er loven.
Sådan er det bare.
Tiendet...
...er accepteret!
Mange tak, mine herrer.
Buk.
Mange tak.
Næste!
Du ser bekymret ud, barn.
Jeg har læst om Tiendingen.
Skeksisernes love. Det er godt.
- Intet giver mening. - Hvad?
Hvis skeksiserne er så mægtige,
og de har alt,
hvorfor kræver de så tiende fra selv de fattigste gelflinger?
Fordi alle gelflinger har gavn af skeksisernes herredømme.
Derfor må alle gelflinger bidrage.
Eller måske...
...ønsker de, at vi kæmper indbyrdes om resterne.
Ja, nu har du vist læst nok i dag.
Jeg var stadig ved at læse den. Jeg...
- Kom tilbage! Jeg er ikke færdig! - Tænk ikke mere på det!
- Jeg gør, hvad jeg vil. - Det er farligt.
Skeksiserne skjuler noget. Jeg vil vide, hvad det er!
- Jeg forlanger, at du stopper! - Jeg forlanger sandheden!
Prinsesse, hvad har du gjort?
Hvad sker der?
Nej! Mine bøger!
Mine manuskripter!
Vent!
Kom tilbage!
Mor?
- Mor, jeg havde en vision! - Du læser for mange historier.
Nej, det var virkeligt. Jeg hørte en lyd...
...som sang, men højere.
Og der var et brændende symbol i luften, og... lad mig vise dig det!
- Hvis vi drømmefaster... - Godt så, men skynd dig.
Tiendingen gik ikke så godt, og jeg er træt.
Hvad er der?
Det smykke tilhørte farmerens kone.
Nej. De gav det til skeksiserne, og de gav det til mig.
- Så kan du give det tilbage. - Vores rang.
Dette slot.
- Maden på vores bord. - Jeg ved det godt.
- Selv bøgerne i vores bibliotek! - Ja.
Alt skyldes skeksisernes gavmildhed.
- Vil du give dem alt det tilbage? - Ja.
Sådan svarer en yngling!
Det er let at have intet, når ingen er afhængige af dig.
Jeg mente bare...
Det er på høje tid, at du opfører dig som en prinsesse.
Du skal med til hoffet i morgen.
Til tiden.
Lad nu være med at fare vild på vej derhen igen.
Det gør jeg.
Jeg mener... det gør jeg ikke.
Skeksiserne kan ikke altid redde dig fra dine problemer.
Nej.
Vi må redde dem!
Deet, du er hjemme. Alt er i skønneste orden.
Far.
- Hvor... - Vi er her alle, Deet.
Så...
Nu vågner hun endelig.
Maudra Argot?
Lad os se, hvor slemt det står til.
Mine gamle øjne ser nu ikke så godt.
Et par skrammer. Et par bid.
En revet vinge.
Intet, som ikke kan hele.
Du er i sikkerhed nu, Deet.
Nej, ingen af os er i sikkerhed.
Mørkningen spreder sig i Thra.
Hvad? Hvilken Mørkning?
Det er som... en sygdom.
Jeg ville vide, hvis Thra var syg.
Hvem har fortalt dig det?
Helligdomstræet.
Helligdomstræet er et træ. Træer kan ikke snakke.
Bortset fra når de kan.
Fortæl mig om det.
Hvad sagde Helligdomstræet til dig, Deethra?
Det sagde, at jeg skulle stoppe Mørkningen.
Det viste mig skabninger, som var blevet vanvittige,
et døende træ,
og en et-øjet kone med horn.
Ikke en gelfling.
Gammel og trist.
Moder Aughra.
Hvad betyder det?
Det betyder, at du må tage af sted.
- Aldrig i livet. - Hvor skal hun hen?
Hun må rejse hen til Al-Maudra.
Advare hende om truslen.
Deet. Hvorfor Deet af sted?
Fordi Helligdomstræet valgte mig.
Det gjorde det. Et klogt valg.
Træer har altid ret!
Nuvel...
Tag det her. Gnid din vinge med det to gange om dagen.
Det lugter grimt, men det heler alt.
Værsgo. Det er til dine øjne. De vil være følsomme i begyndelsen.
Følg den klareste stjerne på himlen nordpå til Ha'rar.
Hvad er en stjerne?
Det får du snart at se, Deet.
En hel ny verden venter dig.
Mira?
Anstødelige anordning!
SkekTek! Her lugter forfærdeligt!
Jeg har aldrig brudt mig om dette sted.
Tålmodighed. Jeg tror, du vil blive imponeret.
Det lykkes forhåbentligt.
Selvfølgelig, min kejser. Du får se.
Jeg har løst alle vores problemer.
Får vi snacks?
Nej!
Tænker du aldrig på andet end dit næste måltid?
Jeg spiser, når jeg er stresset.
- Du er nok ofte stresset, ja? - Hele tiden!
Stille!
- Begynd, skekTek. - Ja, kejser.
Kejseren vil flå videnskabsmanden levende, hvis det mislykkes.
Jeg har den perfekte kniv til det.
Herrer, som I godt ved,
har vores mægtige kejser givet denne ydmyge skeksis...
- ...en umulig... - Gør det nu!
Selvfølgelig.
Tillad mig, om I vil, at introducere vores ærede gæst.
Kom ud! Du skal ikke være genert!
Hvad er det?
- Mira! - En gelfling? Her?
Helligbrøde!
- Ved du ikke, hvordan man opfører sig? - Ti stille!
Fortsæt, skekTek.
Velkommen, gelfling. Jeg har brug for din hjælp.
Se. Ved du, hvad det her er?
Det er Sandhedens Krystal.
Ja. Er den ikke vidunderlig?
Nej! Hvad gør I ved den?
Bare et lille eksperiment.
Sikke en ære det er for dig.
Ingen gelfling har set krystallen i tusind triner.
Se helt ind i den.
Jeg føler... den hiver i mig.
Lad være, Mira!
Kæmp ikke imod.
Giv. Giv krystallen din frygt,
din kærlighed, dine hemmeligheder.
Vær nådig, mine herrer, hjælp mig.
- Giv det hele til krystallen. - Jeg...
Giv den dit livsmod!
Nej!
Mira!
- Nej! Hvad har du... - Hvad har du gjort?
Nej, vent! Se!
Her er det svar, vi søger!
Her er evigt liv!
Rian...
Mira!
Hvad sker der?
Red mig!
Min maskine!
Nej!
- Hvor er hun? - Hvad...
- Hvor er hun? - Hvor?
- En forklaring, videnskabsmand. - Jeg har drænet gelflingens livsmod.
Det er løsningen på vores problem.
En ny kilde til liv.
Her, min kejser. Drik.
Du må drikke.
Hvordan har du det, herre?
Jeg føler mig...
...stærk!
- Min tur! - Jeg vil have noget!
Giv mig det der!
Flyt jer!
- Du er i vejen. - Skub ikke.
Skub mig ikke! Jeg vil smage!
Tag ikke det hele, tåber. Det skal gemmes.
- Stop det! - Så er det nok!
- Det er mit. - Giv mig det.
Jeg vil have mere!
- Fjolser! - En skøn følelse!
Hvad sagde jeg?
I aften vil vi fejre det.
Lad os feste! Musik! Et drikkegilde!
For i dag har skeksiserne overvundet døden!
Mira...
Gelfling!
- Gelflingen så det! - Grib den!
- Klamme luskebusk! - Du skal dø for det her!
Den så det! Den ved det!
Jeg kender den gelfling!
Det er kaptajnens søn, Rian!
- Åh nej! - Den må ikke slippe ud af slottet.
- Ja. - Som du befaler!
- Han vil ikke slippe fra os! - Af sted!
- Luk udgangene. - Gelflingen kan ikke være nået langt.
Så gelflingen, hvad vi gjorde?
Kejseren må huske sine egne ord.
Vi er Krystallernes Herrer, ikke?
Hvis Rian fortæller det, vil ingen tro på ham.
De vil undgå ham.
Smide ham ud.
Hvad kan de ellers gøre?
At tro på ham vil være som ikke at tro på sig selv.
Skeksiserne har regeret i tusind triner
og vil regere i tusindvis af tusind mere,
indtil den sidste stjerne på himlen slukkes.
Gelflingerne vil underkaste sig...
...med bøjet hoved og krummet ryg, som de altid gør.
Gelflingerne vil gerne herskes over.
- Gelflingerne bør herskes over. - Farvel!
- Deet! - Fordi gelflingerne er svage!
Gelflingerne er små.
Og skeksiserne vil leve evigt!
Vi tog krystallen.
Thra tilhører os nu.
Og der er intet...
...intet, som gelflingerne kan gøre.
Tekster af: Karen Svold Coates